Якщо Державний стандарт описати формулою, вона міститиме такі складові: сума здоров’я, гри та пізнання, помножена на комунікацію. У спільному знаменнику такої формули буде культура. Кожен напрям оновленого Державного стандарту спонукає педагогів формувати в дошкільників різні складові культури особистості: культуру самопізнання, спілкування з природою, взаємодії із соціальним і предметним світом тощо. Меседж освітнього напряму «Дитина у світі мистецтва» — формувати в дитини естетичну культуру, перетворити дитячий садок на співбуттєвий простір усіх учасників освітнього процесу на засадах краси, гармонії та поваги. Результатом такої діяльності стане мистецько-творча компетентність дитини старшого дошкільного віку.
Художньо-естетичний напрям: ПРИКЛАДИ ЗАВДАНЬ
Як розвивати емоційно-ціннісне ставлення
Для того щоб формувати емоційно-ціннісне ставлення як пріоритетний складник мистецько-творчої компетентності дитини, враховуйте умови:
- дитина сприймає красу через емоції, переживання, які спочатку виявляє невербально — мімікою, жестами, пластикою, а з п’яти років висловлює у судженнях і міркуваннях; також дитина потребує емоційної співучасті дорослого;
- естетичний розвиток відбувається у поєднанні з моральним та інтелектуальним; дитина прагне пізнавати красу через різні види обстеження об’єкту, починає розуміти, що красу руйнувати не можна;
- основа мистецької діяльності дитини — безпосередній процес спілкування з реальними об’єктами та явищами довкілля і творами мистецтва.
⇒ Мультимедіа в роботі з дошкільниками
Емоційно зорієнтоване сприймання ґрунтується на вмінні дивитись і бачити, слухати і чути, сприймати і відчувати. У нагоді практикам стануть такі методичні інструменти, як паузи споглядання та вслуховування. Організовуйте їх упродовж дня: під час прогулянки, перед обідом, під час освітньої діяльності тощо.
Стимулюйте дітей до пауз споглядання. Запропонуйте їм знайти гарний куточок на території дитячого садка чи привабливу рослину — у груповій кімнаті. Заохочуйте дітей уявляти себе працівниками творчих професій. Наприклад, режисером, який знімає фільм, або художником, який пише натюрморт. Доповнюйте цю спонуку завданнями: уявити себе дизайнером і знайти навколо колір, який позначає радість, смуток, задоволення, захоплення, тривогу тощо.
Під час пауз вслуховування пропонуйте дітям заплющувати очі. Це пов’язано з роботою каналів сприймання. Коли один із них відключається, інший стає більш чуттєвим. Наприклад, закривши вуха, людина концентрується на спогляданні, а заплющивши очі — на слуханні або тактильному обстеженні. Тому під час пауз споглядання просіть молодших дошкільників затуляти вуха за допомогою маленьких м’яких іграшок, а старших — за допомогою навушників чи власних долонь. Для пауз вслуховування використовуйте пов’язки на очі. Однак зважайте, що діти мають бути у фіксованому положенні, адже із заплющеними очима їм важко координувати власні рухи. Тому завчасно продумайте, де вони сидітимуть або лежатимуть під час паузи.
Залучайте до такої діяльності й батьків вихованців. Заохочуйте їх гуляти разом із дітьми мальовничими місцями та роздивлятися будинки, скульптури, природні об’єкти тощо. А щоб спонукати дітей і батьків не лише вдивлятись і вслухатись у довкілля, а й частіше відвідувати заклади культури, запропонуйте їм вести «Сімейний щоденник мистецьких вражень». Записи у ньому діти відтворюють малюнками, піктограмами, смайликами, а дорослі лаконічно занотовують враження дітей. Такий щоденник доцільно вести й у групі дитячого садка.
Отже, паузи споглядання — це ефективний спосіб накопичити естетичні враження, які дитина згодом використає під час художньо-продуктивної та театралізованої діяльності. А паузи вслуховування — це основа музичних видів діяльності. Але зважайте, що навчати дітей споглядати та вслуховуватися може лише той, хто сам це вміє.
![image67](/webpcache/images/stat_pages/about/VMDZ_250.png.webp)
Практичні рекомендації, щоб швидко опанувати тонкощі організації роботи педагогів над освітніми стартапами вдитячому садку.
Як формувати знаннєвий компонент
Знаннєвий компонент мистецько-творчої компетентності формується на основі самовираження дитини. Тому розвивайте її здатність усвідомлювати свої внутрішні прагнення, навчайте розрізняти свої емоційні стани, відчуття, переживання, вербалізувати їх і спонукайте відтворювати це в художньому образі.
Джерелом для створення художнього образу може бути будь-який об’єкт чи явище соціального та природного довкілля. Тому обов’язково розвивайте в дітей спостережливість. Але це лише половина успіху реалізації творчого задуму. Друга половина — це самостійна практика дитини. Зокрема, вона має пізнавати властивості фарб, паперу, тканини, глини; пробувати видобувати звуки з музичних інструментів і побутових речей; маніпулювати з атрибутами різних видів театру тощо. Так дитина формує власні знання, а не повторює інформацію, озвучену дорослим.
Мистецька діяльність — це не фабрика робіт «під копірку». Тому не примушуйте дітей продукувати типових персонажів, а спонукайте створювати унікальні образи за допомогою фарб, звуків, міміки, пластики, голосу тощо. При цьому заохочуйте дітей відтворювати свої почуття, враження й думки.
Утім, надати дитині свободу дій не означає покинути її напризволяще. Завжди підтримуйте її та допомагайте за потреби. Дієвий стимул до самостійності дитини — мистецька діяльність педагога поруч.
Статтю підготувала ОЛЕНА ПОЛОВІНА, доцент кафедри дошкільної освіти
Педагогічного інституту Київського університету імені Бориса Грінченка, канд. пед. наук
спеціально для журналу Вихователь-методист дошкільного закладу